- Er du klar? - Ok.
Pappa.
PÅ LANDET I ALABAMA
Én ladning...
...to ladning.
Kroner og øre.
Her kommer han!
- Velkommen hjem. - Den som slapp unna!
- Faen ta deg, Punisher! Drittsekk! - Du er trygg i Mexico.
Kommer Punisher til Juarez, kverker vi ham.
Kartellets siste overlevende fortjener premie.
Rute 1513 til Dublin i Irland er klar for ombordstigning ved utgang 31.
Jeg gjentar: rute 1513 til Dublin ved utgang 31.
Det er Mickey. Klarte noen andre seg?
Er det bare meg igjen?
Nei, det går fint. Jeg skal til å gå om bord.
Be Dublin gjøre seg klar for fest. Jeg er på vei.
Ikke...
Du vant. Du har drept alle.
Bikerne, kartellet, Kitchen-irene... De er borte.
- Ja, nesten. - Jeg skjønner det.
Øye for øye.
- Jeg har min egen familie. - Ikke jeg.
Herregud. Du får ikke din tilbake om du dreper meg.
- Hva endrer seg om jeg er død? - Ingenting.
Herregud.
Herre.
- Kan du tro det? - Skaff dere et rom, ekle jævler!
Flyet til Dublin er klart for ombordstigning.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
SEKS MÅNEDER SENERE
- Er du den nye? - Ja. Donny Chavez.
Vi får se hvordan du klarer deg. Kom igjen.
Det er idioten. Ikke tenk på ham. Han er ikke helt med.
- Det var saker. - Ja.
Hei! Castiglione!
Tosken! Det er lunsj.
- Mongoen elsker slegga. - Ja.
Risen er ferdig!
Hei, syvsover.
Den pokkers fyren.
Han er sprø. Hva kan man gjøre?
Hva er det med deg?
Du er her både sent og tidlig.
Om de ikke ber deg jobbe ekstra, får du ikke betalt.
Men det visste du vel?
Har du tunge?
Jeg vet ikke hva det er med deg.
Heisen går vel ikke opp til toppetasjen.
Samma det.
Men denne dritten du gjør, rammer oss.
Vi får mindre overtid.
Bank ham. Kanskje han forstår det.
Ta deg sammen, vindusslikker.
Greit.
- Pokker. Det var det smørbrødet. - Der er han.
Du vil ikke ha meg til fiende.
- Nå tuller du. - Gjør det interessant.
Jeg hadde banket deg.
- Sats penger. - Ok.
- Femti. Hundre. - Stor i kjeften.
Hvor skal dere?
- Lettjente penger. - Vi får se.
- Kan jeg bli med? - Vi har ikke plass.
Det er høyt. Fy faen.
Jeg heter Donny.
Man ser eviglangt her oppe fra.
Er det derfor du kommer hit?
Jeg kommer fordi ingen andre gjør det.
Pete, ikke sant?
Bestemoren min lager det beste smørbrødet i de fem bydelene.
Og det får du ikke vite med mindre du prøver et.
Kom igjen. Man må spise. Spesielt sånn du svinger slegga.
Som Cool Hand Luke. Enmanns arbeidslag. Liker du den filmen?
Slutter du å snakke om jeg tar et smørbrød?
Jeg lover ingenting.
Takk.
Du vet...
Alle tror du er hemma.
Jeg visste du ikke var det.
Lance skulle ikke ha gjort det.
Alle tenker bare på å tjene penger.
Jeg trenger overtiden selv.
Jeg har ikke jobbet på en stund. Må betale for medisinen til besta.
Litt av noen arr.
- Er det et kulehull? Fy faen. - Ja.
Er du en hemmelig råtass, Pete?
- Marinekorpset. - Jaså?
Ja.
Faren min var med der.
Ja. I 1/2 nede i Nord-Carolina.
Han var som en superhelt for meg.
Bortsett fra at de ikke dør.
Leit å høre.
Faren min hadde tre turer. To ganger i Irak, pluss Afghanistan.
En kveld kom foreldrene mine hjem fra kino...
...og ble truffet av en gutt som nylig hadde fått lappen.
Jeg våknet neste morgen, og de var borte.
Har du familie?
Jeg var 12.
Jeg måtte komme hit og bo hos besta.
Hun er den eneste jeg har igjen.
Pappa, se.
Det er vanskelig...
...ble straffet for noen karer jeg henger med...
...men jeg anga dem aldri.
Semper Fi, ikke sant?
Hør her, Donny. Takk for smørbrødet. Jeg setter pris på det.
Men jeg ser ikke etter en kompis.
Uansett hva du ser etter... er det ikke meg.
Greit.
Jeg hørte en historie.
En soldat sitter i et hull og kommer ikke ut, så han roper på hjelp.
En underoffiser kommer og sier: "Ta deg sammen. Grav dypt."
Gir soldaten en spade.
Soldaten gjør som han blir bedt om, og graver hullet dypere.
Så kommer en offiser
og sier: "Pokker heller. Bruk verktøyene underoffiseren ga deg."
Og kaster en bøtte til ham.
Så soldaten i hullet bruker spaden til å fylle bøtta,
og hullet blir enda dypere.
Så kommer en psykiater og tilbyr ham piller og sier:
"Dette hjelper deg å glemme hullet."
Og det gjør det.
Men pillene tar slutt.
Så kommer en soldat, akkurat som ham,
som er dekket av gjørme og skitt, og han hører ropene om hjelp.
Den skitne soldaten hopper ned i hullet.
Gutten får panikk.
"Hva gjør du? Nå sitter vi begge fast i hullet."
Den skitne soldaten smiler bare...
...og sier: "Rolig. Jeg har vært her før.
Jeg kan få oss ut."
Vi har noen nye ansikter her i dag.
Velkommen.
Om du vil snakke, snakk.
Om du bare vil lytte, er det også greit.
Ingen dømmer. Vi er bare brødre og søstre som forstår.
Verden forandrer seg ikke.
Minoriteten som egentlig blir forfulgt i dette landet i dag,
- er den kristne, amerikanske patrioten. - Det samme gamle pisspreiket.
Du er blind, ditt rasshøl. Ikke plag meg fordi jeg ser.
Kyss meg i ræva, bleikfis.
Isaac, la O'Connor si sitt,
slik du gjør med de detaljerte fortellingene fra strippeklubben.
Detaljert, ja.
Vi må gjøre noe med de dydsmønsterliberale drittsekkene som kjører
landet i grøfta, og som vil ta fra oss rettighetene og våpnene våre.
Har noen andre en mening?
Jeg vet bare at jeg kjempet for landet, og det har ingen plass til meg.
Jeg vet ikke hva reglene er lenger.
De er redde. De er ikke dumme.
De brukte 15 år på å lære opp en hær, og så forlot de den på gata.
Tiden kommer da vi må forsvare oss selv
og få orden på alt igjen.
Elsker du dette landet, må du være klar.
Neste gang blir det krig her.
Blodet kommer til å flyte i gata.
Sic semper tyrannis.
"Sånn er det alltid med tyranner"?
Består regjeringen vår av tyranner, Lewis?
Jeg vet bare at vi risikerte livet og gjorde fæle ting,
og det betød ingenting da vi kom hjem.
- Sover du godt, Lewis? - Bedre.
Jeg jobber mye, men bedre.
Gruppen hjelper.
Jeg har lest mye.
Perspektiv er bra.
Men...
...svarene må være dine egne.
Gransk hjertet ditt før du gransker noe annet.
Greit?
Vi sees neste gang.
Ta vare på deg selv.
Bra møte, Curt.
Der er han.
- Går det bra? - Ypperlig, Frank. Med deg?
Ja... Flott.
- Lenge siden sist. - Jeg leser sakte.
Ja.
- Takk. - Akkurat.
Jeg likte den.
Som jeg sa til Lewis...
...bøker er bra, men de har ikke alle svarene.
- Kan jeg få kaffe? - Forsyn deg.
Lewis kjører drosje hele natta.
Jeg tror ikke det er tilfeldig.
Jeg mistenker... at han snakker med seg selv i speilet.
Det er en del av problemet. Ingen vil være seg selv lenger.
Internett, sosiale media, pokkers talentshow for drittsekker...
Alle vil være en annen.
Ingen...
...liker å bare se seg selv i speilet.
Det betyr at de ikke må ta ansvar.
Hva med deg, Frank?
Hva hadde gjort deg lykkelig?
Kom igjen. Lykkelig er et ballespark i emning.
Så du sparker deg selv i ballene først.
Det er galskap, løytnant. Hør her...
...du har et halvt liv igjen å leve.
Om du ikke gjør det, kan du like gjerne være død.
- Jeg er død, Curtis. Hørte du ikke det? - Pisspreik.
Du har navn og pass, om jeg ikke husker feil...
Frank Castle er død.
Pete Castiglione... han har et liv.
Alle som hadde noe å gjøre med det som skjedde med Maria og barna, er døde.
Oppdraget er utført. Og jeg har ikke noe problem med det.
Hadde du spurt, hadde jeg hjulpet deg.
Det vet jeg.
- Det vet jeg. - Men det er mange måneder siden.
Nå straffer du bare deg selv.
Takk for kaffen.
Du, Curt.
Hvor ofte tenker du på det? Dritten vi gjorde der borte?
Hele tiden.
Men samvittigheten min er ren.
Det var annerledes i Afghanistan.
- Hvordan det? - Bare annerledes.
Det vi gjorde, ble på en måte tåkelagt.
Hva drev du med?
Det som skremmer meg mest,
er at du har vært i hullet så lenge at det er hjemmet ditt.
Kanskje det er der jeg skal være.
Gjør meg en tjeneste. Ikke vær en selvmedlidende kødd.
Ellers slår jeg deg i hjel med det falske beinet mitt.
Se for deg gravstøtten din.
"Frank Castle tapte slåsskamp mot enbeint mann."
- Jeg hadde gjort det. - Ja.
Skulle likt å se det. Ta vare på deg selv, Curt.
KOMMUNIKASJON
Identifikasjon?
ICE - SPESIALAGENT
HEROINSMUGLING
- Hvem var han for deg? - Ahmad Zubair var partneren min.
Han ble tatt fra hjemmet sitt i Kandahar, skutt i hodet og lagt i en umerket grav.
Litt av en historie.
Lover ikke bra for meg som den nye partneren din.
Det er mer enn en historie. Og Stein, vi er ikke partnere.
Sam.
Stein høres ut som et stort ølglass.
Ifølge oppdraget er det akkurat det vi er.
Partnere, mener jeg.
Ja, du er hovedagent med et fint kontor,
og jeg er underordnet med en bedriten pult utenfor, men like fullt partnere.
Du må gjøre deg fortjent til tillit.
Ja. Det er akkurat det jeg må gjøre.
Bifall fra deg er jo det viktigste i livet mitt.
Tror du faktisk Wolf lar deg gjøre alt dette?
ATTENTATPROGRAM
Jeg tror jeg kan overbevise den ansvarlige agenten om sakens fordeler.
Du er virkelig ny.
God morgen.
Du har vært tilbake i tre uker og har alt en sak til meg.
Jeg tok den med tilbake fra Afghanistan.
Ahmad Zubair, fra det afghanske nasjonalpolitiet,
oppdaget at amerikanske soldater smuglet heroin.
De drepte ham for det.
Stein, la oss være i fred.
- Som Madanis nye partner... - Lukk døra på vei ut.
Du er heldig. Mange ville gitt venstre pupp for denne jobben.
Jeg var fornøyd der jeg var, med begge puppene.
Andre var ikke det.
Etterforskningen i Kandahar ble vurdert som ufruktbar.
Vurdert av hvem?
Du må ærlig talt ha en skytsengel.
De fikk deg ut før du ødela karrieren din. Du oppfyller vel mange kriterier.
De ville ikke at rollemodellen skulle skjemme dem ut.
Det var sexistisk, rasistisk
og nedverdigende mot evnene mine, alt i én setning. Bravo.
Saksøk meg. Det er ord mot ord. Litt som saken din.
De amerikanske myndighetene ga Zubair et løfte. Han ble drept.
Hvem vet hva som fikk ham drept på et slikt sted?
Han kan ha vært korrupt.
Jeg ble hentet ut fordi det var ugler i mosen,
og jeg var nær ved å finne ut hva det var.
Og her er du.
Jeg liker standhaftig og energisk, Madani. Jeg synes slike kvinner er sexy.
Men jeg tolerer ikke ulydig. Er det forstått?
Spør kompisen din, Stein.
Kandahar er forbudt område. Ellers kan du slutte.
- Du er sjefen. - Ja.
Jeg trenger en drink.
- Murphy's? - Ja. Kanskje Rhonda jobber.
Kanskje du kan snakke med henne nå.
- Som om hun hadde merket det. - Kyss meg bak.
Jeg trenger en drink.
Kom igjen, Lance.
La meg være med. Jeg spanderer første runde.
Greit.
Gjerne.
Hvorfor ikke?
- Bra møte med Wolf? - Herlig.
Som din nærmeste underordnede i kommandokjeden...
...kan jeg spørre hva du føler?
Kutt ut "underordnet" -greia.
Jeg kan leve uten de frekke bemerkningene dine nå.
Jeg vet ikke hva mer jeg har å tilby.
Vet du hvordan jeg visste at Wolf ikke ville ha saken?
Du har meg som partner.
Er det grunnen?
Du virker som et godt menneske.
Du har en karriere i avdelingen om du vil ha den.
Hvordan gjorde du ham sint?
Du må gjøre deg fortjent til tillit.
Så...
...hva nå?
Jeg vil du skal gi meg det vi har
på en marineoberst som heter Schoonover,
eksplosjonen og dopbeslaget på 41st Street-havna i fjor,
og alt som er tilgjengelig om en av mennene hans,
løytnant Frank Castle.
Punisher? Han er død.
Castle og Schoonover tjenestegjorde sammen i Afghanistan,
og så døde begge én dag og 30 km unna hverandre, her i New York.
Er det en tilfeldighet?
- Skal du etterforske det likevel? - Er det et problem for deg?
Nei.
Jeg er med på drittlasset alt.
Bare overraskende at et talent som deg er ivrig etter å bli med.
Rhonda!
Fem øl og fem shotter av de gode greiene til meg og de nye vennene mine.
Siste runde, og så stenger jeg.
Spyr han, skal dere drittsekker få tørke det opp.
Hører du? Ta deg sammen, Donny.
Jeg må gjøre et nytt brekk.
En Gnucci-lånehai plager meg.
Drittsekken truer med å knekke beina mine, ta bilen min, hele pakka.
Hva tenkte du på da du tok imot penger fra dem?
Hva trodde du kom til å skje?
Har du noe til meg, eller?
- Takk. - Vær så god.
Bare ta det rolig.
Jeg ringer fetteren min og hører om han kan hjelpe igjen.
- Snart, Paulie. - Ja. Greit.
Jeg ringer ham i kveld.
Ta deg sammen.
- Han er dritings. - Hun ser på.
Regningen.
Betal damen.
Hva er det? Du sa at du skulle spandere.
Ja.
Greit.
- Ja! - Visst pokker!
- Jeg visste du spanderte. - Kakse.
Hei, syvsover.
- Hei. - Hei.
- Hva er klokka? - Halv elleve.
Du trengte søvn.
Ja.
Vi har mye tid nå som du er hjemme.
Fetteren min ordnet det.
Hva slags jobb er det?
Et pokerlag. Høy innsats.
Femti, kanskje til og med 70 000.
Jeg vet det. De har en regel om å ikke ha våpen ved bordet.
Bortsett fra én vakt ved døra. Vi går inn,
tar vakten og dekker rommet.
Én av oss tar pengene, og én venter i bilen.
Hva er haken? Hvorfor blir de ikke ranet hver uke?
De er beskyttet av Gnucci-familien.
Er du sprø? Vil du rane mafiaen?
- Jeg vet ikke, Paulie. Det er... - Ikke vær feig.
Dessuten trodde jeg
du ville like å betale innkreveren til Gnucci-familien med hans egne penger.
- Jeg gjør det. - Der ser du.
- Jeg gjør det. - Flink gutt.
Greit.
Hvem er det?
Se hvem det er.
Kaptein Steinsprø.
Hørte du det?
Overalt der jeg er, kommer du og tirrer meg.
Du...
- ...må passe dine egne saker. - Du stikker nesa di i andres saker.
Hva er det?
Hva skal du gjøre?
Hvor skal du?
Du skal få smake, idiot.
Vil du gjøre noe med slegga?
Vil du gjøre noe?
Hva vil du gjøre? Skal du ta meg?
Jeg er her.
Jeg skal ikke noe sted.
Jeg skal gi deg bank uten å bli svett engang.
Er det klart?
Hold deg unna meg, ellers får slegga et nytt hjem oppi ræva di.
Forstår du det?
Det holder.
Pokker ta!
Ring noen. Skynd dere!
Herregud! Beinet er synlig.
- Ring etter sykebil. - Du var i marinekorpset.
Du må kunne førstehjelp eller feltmedisin. Kom igjen!
Vi må avlyse i kveld.
Nei. Da tror fetteren min at vi feiget ut.
- Trodde du trengte pengene. - Jeg gjør det.
Da gjør vi det, greit? Vi har ikke noe å være redde for.
Du.
- Hva med ham? - Ham?
- Det mener du ikke. - Hvordan det? Han er ingen jomfru.
Donny. Kom hit.
- Det var sykt, ikke sant? - Uflaks. For ham, for oss.
Vi har en greie i kveld. Tjene litt penger.
Men uten Scut er vi én mann for lite.
Jeg skal ikke lyve. Det er ikke akkurat lovlig.
- Har du baller til det? - Jeg har baller i massevis.
Tviler ikke. Så du er med?
- Jeg må vite mer. - Enten er du med, eller så er du det ikke.
Store penger, én times jobb. Og du gjør oss en tjeneste.
Ja vel.
- Greit. Jeg kan hjelpe. - Greit.
Han blir voksen.
En av gutta.
Hjelp oss med å rydde opp.
Her borte.
Hvorfor liker du ikke å være hjemme, tror du?
Jeg misliker å tvinges til å komme tilbake, og at ingen skjuler det.
For det meste misliker jeg at ingen vil ha sannheten.
Jeg vil bare være sikker på at saken din ikke bare er en måte
å unngå å takle tapet på.
Jeg har ikke mistet noen. De drepte ham.
Jeg sa at Ahmad kunne stole på oss.
At han kunne stole på meg.
Hvor mye drikker du for tiden?
Herregud, mamma. Nå og da.
Kanskje mer nå som jeg har tilgang til flaskene dine til 100 dollar.
Jeg vet at du mener det godt, men jeg trenger ikke terapi.
Absolutt ikke fra deg. Ikke vondt ment.
Nei da.
Det der.
Det er derfor terapi ikke hadde funket.
Det er som å avhøre en mistenkt som du vet har alle svarene,
men som bare smiler.
Det handler ikke om å være psykiater, men om å være moren din.
Hyggelig å ha deg tilbake.
Hyggelig å dele dette med deg.
Det er midlertidig.
Bare til jeg finner en leilighet.
Hver kveld drikker jeg et glass vin til middagen med faren din.
Han heller vanligvis i til meg.
Og på nesten 40 år har han aldri tatt et selv.
Troen hans er like sterk som min mangel på det.
Noen ganger spør jeg: "Hvordan kan en kirurg tro på Gud?"
Han sier at han ville blitt gal
om han ikke kunne se et slags veiledende prinsipp i verden.
Jeg har tro på et system. Vårt system.
Det som tok til seg deg og pappa og gjorde dere rike og respekterte.
Dette landet ga oss friheten.
Men den er sårbar. Den må beskyttes.
Din fars tro på Gud betyr ikke at han ikke ser mangler i religionen sin.
Kan du ikke si hva du prøver å si?
Saken din er kjetteri, Dinah. Det har du blitt fortalt.
Det du gjør, skremmer meg.
Jeg vil ikke se hodet ditt på et fat.
La motoren gå.
Da setter vi i gang.
Opp med deg. Kom igjen. Flytt på liket!
Ingen rører seg!
- Ellers får dere også smake! Se ned. - Bli nede!
Ta pengene!
- Pokker. - Hør etter, folkens.
Dette skal gå stille og rolig for seg.
Vi vet at ingen av dere har våpen. Så ikke lek helt.
- Dere bør dra mens dere kan. - Hold kjeft, ellers får du også smake.
- Se ned! - Vet dere hvem sitt lag dette er?
Dere gjør vel ikke det. Ellers hadde dere ikke vært her.
Eller kanskje vi driter i dere sleipe Gnucci-drittsekker.
- Dere er dødsens. - Kom igjen.
- Kom igjen! - Raska på!
Kom igjen!
Kom igjen. Ikke se på ham! Se ned!
Har du noe som helst vett, legger du fra deg posen og går.
Ikke si mer, din drittsekk!
Ellers?
Skynd deg. Vi har ikke hele dagen! Vi driter i det!
Ta alle pengene til drittsekkene! Raska på!
Hva er det du gjør?
- Plukk dem opp! - Pokker.
Kom igjen!
Pokker. Du køddet det til, Donald.
- Vi må drepe dem. - Nei! Kom igjen.
- Kom dere ut. Raska på! - Pokker.
- Raska på! - Kom igjen.
- Hei, syvsover. - Hva er det?
- Hva er klokka? - Halv elleve.
Du trengte søvn.
Vi har mye tid nå som du er hjemme.
- Jeg skal hente frokost til deg. - Greit.
Pappa!
- Pappa, se! - Nei!
Pokker.
- Gi meg pistolen. - Jeg gjorde en feil. Unnskyld.
Jeg visste ikke... Jeg tenkte jeg skulle ta med sertifikatet,
i tilfelle vi ble stoppet av politiet.
For å oppføre oss normalt. Unnskyld.
Han må vekk. De kommer til å lete.
Jeg skal ikke si noe. Jeg lover.
Med det de vil gjøre mot deg, hadde du vært gal om du ikke gjorde det.
Vi må gjøre det.
- Nei. - Nei.
Han må forsvinne.
- Sett i gang mørtelbilen. - Skal vi faktisk gjøre det?
Sett den i gang!
Vær så snill.
- Hvorfor ikke? Vi tar litt overtid. - Nei!
Pokker! Ta ham! Kom igjen!
Kom igjen. Ta ham!
- Raska på! - Pokker!
Pokker!
- Legg den fra deg. - Jeg kan stikke. Bare la meg gå.
- Går ikke, Donny. - Bare skyt ham.
- Glem det. Jeg skal skyte ham. - Ingen kuler!
- Få ham opp! - Nei!
Greit. Kom igjen.
- Nei! - Pokker!
- Kom igjen! - Nei!
Lance, unnskyld. Jeg skal ikke si noe!
- Kom igjen! - Nei!
Lance! Nei, vær så snill!
Lance! Skru av!
- Lance! Vær så snill! - Det er din egen feil.
- Vær så snill! Hjelp meg! - Skru av.
Skru av! Hjelp!
Se, det er idioten.
Lance!
Skru av! Nei!
Kvelden blir bare bedre og bedre.
Nei, vær så snill!
Lance!
Paulie!
Paulie, ikke dra fra meg!
Vær så snill. La meg gå.
Ta pengene.
Du trenger ikke drepe meg.
Det var ham eller oss.
- Hvor skjedde det? - Hva?
Herregud!
Nei!
Snakk.
Greit! Det er i kjelleren på en restaurant.
Linello's i Little Italy.
Jeg sa det.
Nei. Jeg sa det, jo.
Hva skal du gjøre?
Finne et hjem til denne.
Nei!
Hjelp!
DRA FRA BYEN
Ingen sover før vi tar dem. Begynn med denne guttungen, Donald Chavez.
Fyren min på stasjonen fant en adresse i Queens.
Han bor hos bestemoren sin.
Gjør det dere må for å få ham til å tyste på de andre.
- Herregud. Ordne sikringen. - Skal bli.
Pass opp!
ANALYSERER GANGLAG
TREFF
Velkommen tilbake, Frank.
Tekst: Heidi Rabbevåg